Zdravilišča in njihov pomen za razvoj manj razvitih območij v Sloveniji - Horvat, Uroš (Revija za geografijo, 2010)
V prispevku je predstavljen pomen zdravilišč za razvoj manj razvitih območij v Sloveniji. Zdravilišča so ena najstarejših vrst turističnih krajev in so se v Sloveniji začela razvijati že v 18. in na začetku 19. stoletja. Glavni razlogi za obisk prvih turistov so bili povezani s kopanjem v termalnih vodah, pitjem zdravilne vode, druženjem višjih družbenih slojev in zabavo. Kasneje so zdravilišča postala centri visokokvalificirane medicinske rehabilitacije, ki je temeljila na uporabi naravnih zdravil in sodobnih medicinskih postopkov. Tako imenovana klasična zdravilišča so v Sloveniji prevladovala do sredine osemdesetih let prejšnjega stoletja. Začetek devetdesetih let je pomenil pomemben preobrat v razvoju zdravilišč v Sloveniji. Z izgradnjo sodobnih bazenov so nekatera zdravilišča začela uporabljati termalno vodo za zabavo in "doživetje". Nastale so tako imenovane "termalne riviere" ali "termalni parki" s pokritimi ali odprtimi bazeni, ki so odprti vse leto. Preusmeritev v množični turizem, ki temelji na rekreaciji, zdravem življenjskem slogu, wellnessu itd., ter preživljanje počitnic v apartmajskih nastanitvah sta znatno povečala turistični obisk v tako imenovanih rekreacijskih zdraviliščih. Ta se običajno nahajajo na manj razvitih območjih države, kar pomeni, da je njihov pomen za zaposlovanje prebivalcev ter prostorski in funkcionalni razvoj podeželskih območij še večji. V študiji primera se avtorica osredotoča predvsem na razvoj zdravilišč v Posotelju (v SV Sloveniji).