Pogostost izhajanja: dvakrat letno. Odgovorna urednica: Prof. dr. Dušica Pahor, dr. med. Znanstvena revija Acta medico–biotechnica je uradna znanstvenoraziskovalna strokovna revija Medicinske fakultete Univerze v Mariboru, Slovenija, ki je namenjena širšemu krogu bralcev, saj pokriva področje medicine in biotehnike. V njej objavljene prispevke pa strokovno recenzira mednarodni uredniški odbor. Indeksiranje: EBSCO, DKUM, COBISS, dLib, Ulrich's Periodical Directory Licenca: CC BY
Umetna inteligenca postaja realnost v današnjem svetu in se vključuje v vse več vidikov našega življenja. Razvoj novih tehnologij, ki delujejo na podlagi umetne inteligence predstavlja nesluten napredek, prinaša številne koristi in odpira mnoga vprašanja. Uporabi le te se ni več mogoče izogniti; potrebno se je z njo seznaniti, uporabiti njene prednosti in se hkrati zavedati izzivov, ki jih ta prinaša z rabo. Vpliv umetne inteligence gre zaznati na vseh področjih delovanja, tj. od proizvodnje, javne uprave, prometa do znanosti in izobraževanja, ter tudi v zdravstvu je na določenih področjih že močno prisotna. Za pravilno in varno uporabo je potrebno definirati ustrezen pravni okvir, ki bo postavil temelje za ustreznost delovanja in reševanje določenih pravnih vprašanj, ki se odpirajo na tem področju.
Avtorske pravice (c) 2025 Mojca Tancer Verboten (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Two siblings with late infantile form of Metachromatic leukodystrophy – a case report
Metakromatska levkodistrofija je avtosomno recesivna nevrodegenerativna bolezen. V osnovi gre za pomanjkanje encima arylsulfatase A oz. njegove aktivnosti, zaradi česar pride do kopičenja sulfiranih glikosfingolipidov v beli možganovini. Glede na pojav kliničnih znakov ločimo pozno infantilno, juvenilno in odraslo obliko bolezni. Bolezen je bila do nedavnega neozdravljiva. V prispevku prikazujemo primer sestre in brata, ki imata pozno infantilno obliko bolezni. Pri deklici je bila diagnoza postavljena, ko je bila bolezen že v napredovali fazi, zato je bila usmerjena v program paliativne oskrbe. Pri mlajšem bratu je bila bolezen ugotovljena v predsimptomatski fazi. Uvedeno je bilo eksperimentalno genetsko zdravljenje, ki je znatno spremenilo potek bolezni.
Avtorske pravice (c) 2025 Bernarda Vogrin (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
The Development of Pharmacy Education at the Faculty of Medicine, University of Maribor: A Chronological Review Leading to the 2025 Accreditation
Namen: Vzpostavitev enovitega magistrskega študijskega programa Farmacija na Medicinski fakulteti Univerze v Mariboru (MF UM) je bila posledica nacionalnega pomanjkanja farmacevtov, širitve farmacevtske industrije, večjih potreb po klinični farmaciji ter usklajevanja z evropskima direktivama 2013/55/EU in 2024/782/EU. Ti dejavniki so potrdili nujnost drugega akreditiranega študijskega programa farmacije v Sloveniji. Članek obravnava razvoj, ki je decembra 2024 pripeljal do akreditacije programa. Metode: Izveden je bil kronološki, na dokumentih temelječ pregled institucionalnih arhivov, treh akreditacijskih vlog, poročil Nacionalne agencije Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu (NAKVIS), internih strateških analiz, partnerskih sporazumov ter nacionalnih statističnih podatkov. Viri so bili dopolnjeni z znanstveno literaturo s področja farmacevtskega izobraževanja in evropskega regulativnega okvira z namenom identifikacije strukturnih, pedagoških in vsebinskih elementov, ki so oblikovali končni program. Rezultati: Razvoj je potekal v treh fazah: zgodnja zasnova (2006–2016); dve akreditacijski vlogi (2017–2020), ki sta razjasnili vsebinske, kadrovske in kompetenčne vrzeli; ter celovita prenova programa (2021–2024), ki je vključevala interdisciplinarno sodelovanje med MF UM, Fakulteto za kemijo in kemijsko tehnologijo Univerze v Mariboru (FKKT UM), kliničnimi ustanovami in partnerji iz farmacevtske industrije. Končni kurikulum je usklajen z evropskimi kompetenčnimi zahtevami in vključuje biomedicinske, tehnološke, analitske ter klinične vsebine. Tako klinične kot tudi industrijske komponente so bile utrjene preko obsežne mreže partnerstev. Zaključki: Program predstavlja pomemben napredek na področju farmacevtskega izobraževanja v Sloveniji. Odgovarja na potrebe hitrega in obsežnega razvoja farmacije v Sloveniji, krepi regionalni razvoj ter dopolnjuje obstoječe izobraževalne zmogljivosti. Vzpostavitev tega programa poudarja pomen strateškega načrtovanja in medsektorskega sodelovanja v sodobnem farmacevtskem izobraževanju.
Avtorske pravice (c) 2025 Uroš Maver, Ivan Krajnc, Iztok Takač, Tina Maver (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Endocrine activity assessment approaches: From mechanistic bioassays to adverse pathway outcomes
Namen: Predstaviti celovit pregled sodobnih pristopov za odkrivanje in karakterizacijo endokrine aktivnosti kemikalij ter poudariti povezavo med mehanističnimi in vitro testi, in vivo modeli in regulatornimi okviri. Metode: Primerjane so bile novejše raziskave na področju visokozmogl­jivega presejanja (HTS), validiranih OECD preskusnih smernic in efek­tivno zasnovanih bioloških testov. Pregled zajema reprezentativne teste za estrogene, androgene, ščitnične in steroidogene poti ter ocenjuje nji­hovo dopolnjevanje znotraj okvira Poti neželenih izidov (AOP). Poseb­na pozornost je bila namenjena in­tegraciji podatkov, upoštevanju bi­ološke uporabnosti in regulatornemu sprejemanju testov v okviru uredb REACH ter ameriškega programa Endocrine Disruptor Screening Program (EDSP). Rezultati: Mehanistični testi, kot so YES, E-Screen, HeLa-9903 in H295R, omogočajo hitro, občutljivo in stroškovno učinkovito presejanje receptorsko posredovanih in steroidogenih učinkov, medtem ko in vivo sistemi, kot so indukcija vitelogenina, reprodukcijski testi pri vodnih bolhah, metamorfoza pri dvoživkah in testi na zebricah, zagotavljajo potrditev učinkov na ravni organiz­ma. Integracija obeh pristopov v okviru AOP ter kvantita­tivne ekstrapolacije in vitro-in vivo (QIVIVE) povečujejo napovedno zanesljivost testov. Kljub napredku v standard­izaciji pa ostajajo izzivi, povezani z učinki metabolitov, med-laboratorijsko variabilnostjo in usklajenimi določitva­mi mejnih učinkov. Zaključek: Znanost o preskušanju endokrine aktivnosti se usmerja v mehanistično bazirane pristope, ki zmanjšujejo porabo živali za testiranje in združujejo visokozmogljivo presejanje, računalniško modeliranje in efektivno zasno­vano spremljanje. Usklajeni kriteriji za validacije in stan­dardizirani izidi bodo dodatno okrepili regulatorno spre­jemanje testov ter omogočili učinkovitejšo identifikacijo snovi z endokrino aktivnostjo v širšem kontekstu zdravja ljudi in okolja.
Avtorske pravice (c) 2025 Andrej Grobin (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Fitz-Hugh–Curtis Syndrome in an Adolescent Athlete: MRI Diagnosis of an Atypical Presentation
Namen: Predstaviti diagnostični pomen magnetnoresonančnega slikanja (MRI) pri prepoznavanju Fitz-Hugh–Curtisovega sindroma (FHCS) pri mladostni bolnici s subtilno klinično sliko in poudariti pomen pravočasnega razmisleka o medenični vnetni bolezni (PID) v tej starostni skupini. Metode: Sedemnajstletna športno aktivna bolnica je bila sprejeta zaradi bolečine v desnem zgornjem kvadrantu trebuha in bolečine v desni rami. Začetna obravnava z laboratorijskimi preiskavami, ultrazvokom (UZ) in računalniško tomografijo (CT) ni pojasnila etiologije težav. Zaradi vztrajajočih simptomov, je bil opravljen MRI abdomna in male medenice. Rezultati: MRI je razkril obojestranski piosalpinks z restrikticijo difuzije, prosto tekočino v mali medenici in subhepatičnem prostoru ter tanke adhezije med jetrno kapsulo in peritonejem, skladne s Fitz-Hugh–Curtisovim sindromom kot zapletom PID. Mikrobiološke preiskave so potrdile okužbo s Chlamydia trachomatis. Po ustreznem antibiotičnem zdravljenju je prišlo do popolnega kliničnega izboljšanja. Sklep: Fitz-Hugh–Curtisov sindrom je redek, vendar pomemben zaplet PID, ki se lahko kaže z nespecifično bolečino v desnem zgornjem kvadrantu in preneseno bolečino v rami. MRI predstavlja metodo izbora za potrditev PID in njenih zapletov, saj omogoča visoko diagnostično natančnost brez izpostavljenosti sevanju, kar je posebej pomembno pri mladostni populaciji.
Avtorske pravice (c) 2025 Eva Čokolič, Lucijan Lučič Šrajer, Ivana Kodrič, Sarah Dobnik, Matija Žerdin, Irmina Sefić Pašič (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Irritable Bowel Syndrome: Is an Effective Solution Still Elusive?
Sindrom razdražljivega črevesja (SRČ) spada med motnje v interakciji med črevesjem in možgani ter zaradi svoje kompleksne patofiziologije predstavlja diagnostični in terapevtski izziv tako za bolnike kot tudi zdravstvene strokovnjake. K obravnavi bolnika je treba pristopiti postopno – z natančno klinično oceno, izključitvijo alarmnih simptomov in diferencialno diagnostično obravnavo drugih obolenj, kot so kronična vnetna črevesna bolezen, rak debelega črevesa in danke, celiakija, divertikulitis, malabsorbcija ogljikovih hidratov, kronični pankreatitis, nevroendokrini tumorji, hipertiroidizem, bakterijska razrast tankega črevesja in gastrointestinalne okužbe, ki jih je mogoče zdraviti bolj specifično ali uspešnejše. Po potrjeni diagnozi je terapevtski pristop usmerjen v ublažitev glavnih simptomov, kot so abdominalna bolečina, napihnjenost ter spremenjena frekvenca in konsistenca blata. Celostno vodenje bolnika vključuje vzpostavitev trdnega terapevtskega odnosa med zdravnikom in bolnikom, spremembo življenjskega sloga (vključno s telesno vadbo in prehrano), oceno črevesne mikrobiote, uporabo probiotikov, individualno prilagojeno farmakološko terapijo ter psihološke pristope, kot sta psihoterapija in obvladovanje stresa. Kljub mnogim, že dostopnim terapevtskim možnostim, ostaja iskanje optimalne in dolgoročno učinkovite rešitve za SRČ še vedno aktualen izziv.
Avtorske pravice (c) 2025 Ana Globočnik, Andreja Ocepek (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Use of Botulinum Toxin for the Treatment of Headache and Facial Pain
Botulinum toksin (BT) se pogosto uporablja v kozmetiki in klinični praksi. Ta pregled literature obravnava uporabo BT pri zdravljenju glavobolov in obraznih bolečin. Najbolj razširjena in dobro opisana ter odobrena uporaba je preprečevanje kronične migrene v odmerkih med 165 in 196 IE. Po naključnem odkritju je bila potrjena z več raziskavami RCT, predvsem s študijo PREEMPT. Po potrditvi je bila BT odobrena za uporabo pri zdravljenju kronične migrene. V skladu z veljavnimi smernicami se BT uporablja za preprečevanje kroničnih migren pri bolnikih, ki so odporni na druge oblike zdravljenja, npr. triptane ali nesteroidna protivnetna zdravila. Najpogosteje uporabljen protokol vbrizgavanja, ki je bil določen v študiji PREEMPT, priporoča 31–39 mest vbrizgavanja. Pri drugih primarnih glavobolih, kot so glavoboli tenzijskega tipa, je dokazov o učinkovitosti BT malo in so zmedeni. Pa vendar nekatere manjše študije poročajo, da je BT učinkovitejši od placeba in izboljša bolečino pri trigeminalnih avtonomnih glavobo­lih. BT se uporablja tudi pri kronični obrazni bolečini, predvsem trigeminalni nevralgiji, pri čemer so rezultati ra­ziskav RCT spodbudni. Čeprav je glavni mehanizem delo­vanja BT zaviranje sproščanja acetilholina iz terminalnih holinergičnih živcev, je treba pojasniti še bolj specifične me­hanizme lajšanja bolečine, zlasti pri migrenskih glavobo­lih. Po pregledu ustrezne literature je mogoče zaključiti, da je zdravljenje z BT varno, na splošno dobro prenašano in učinkovito.
Avtorske pravice (c) 2025 Milena Šibalić, Danka Mostić Stanišić, Dragana Milivojević (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Nagovor rektorja prof. dr. Zdravka Kačiča ob rektorjevem dnevu Univerze v Mariboru
Spoštovani gostje rektorji in prorektorji slovenskih univerz, spoštovana akademska skupnost Univerze v Mariboru: nagrajenke in nagrajenci, prorektorji, dekanice in dekani fakultet, zaslužni profesorji in upokojeni profesorji, učitelji, raziskovalci in strokovni sodelavci, študentke in študenti, gospe in gospodje! Letošnje leto je za Univerzo v Mariboru posebno, jubilejno leto. Pred 50 leti je bila dne 18. septembra 1975 »ob zvoku fanfar v zboru uglednih gostov in domačinov slovesno razglašena druga slovenska univerza«. Z današnjo slovesnostjo pričenjamo sklop celoletnega praznovanja 50. obletnice ustanovitve Univerze v Mariboru.
Avtorske pravice (c) 2025 Zdravko Kačič (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Comparative evaluation of fresh and freeze-dried 3D-printed wound dressings with Plantago major extract
Namen: Namen študije je bil pripraviti ekstrakt iz zeli širokolistnega trpotca ter oceniti njegovo varnost in vpliv na metabolno aktivnost (MA) fibroblastov v širokem razponu koncentracij. Poleg tega smo preučili učinek suhega in svežega 3D-tiskanega materiala za oskrbo ran (obloge) na fibroblastih, da bi bolje razumeli njegov potencial pri celjenju ran. Metode: Pripravili smo metanolni ekstrakt trpotca in testirali njegov vpliv na MA fibroblastov v širokem razponu koncentracij. S 3D tiskom smo izdelali obloge (sestavljene iz metilceluloze, alginata in nanofibrilirane celuloze) z vgrajenim ekstraktom ter preučili vpliv suhe in sveže obloge na MA fibroblastov in celjenje ran. Rezultati: Ekstrakt je bil varen pri koncentracijah 1–1.000 μg/mL, medtem ko je bil pri 10.000 μg/mL citotoksičen. MA fibroblastov se je povečevala do 1.000 μg/mL, nato je začela padati, kar nakazuje na hormetični učinek. Suha obloga je povečala MA fibroblastov na 1,2 v primerjavi s kontrolo (1) in svežo oblogo (0,99). Test zapiranja raze je pokazal, da obe oblogi podobno učinkovito podpirata migracijo/proliferacijo fibroblastov. Zaključki: Naši in vitro testi podpirajo tradicionalno uporabo širokolistnega trpotca pri celjenju ran in lahko predstavljajo osnovo za nadaljnje raziskave te rastline v kliničnih študijah.
Avtorske pravice (c) 2025 Laura Činč Ćurić, Uroš Maver, Tina Maver (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
The application of computednanotomography in biomedical sciencesand medicine
Namen: Računalniška nanotomografija (nano-CT) je napredna slikovna tehnika, ki omogoča visoko ločljivo tridimenzionalno (3D) vizualizacijo na celični in subcelični ravni, ter tako bistveno presega zmogljivosti tradicionalnih tehnik računalniške tomografije (CT) in drugih slikovnih metod. Ta pregledni članek obravnava tehnološke novosti nano-CT, njegove trenutne zmogljivosti in potencialno vključitev v klinično medicino. Metode: Izvedli smo pregled novejše literature in študij s področja tehnologije nano-CT, s poudarkom na njegovi uporabi v biomedicinskih raziskavah ter potencialni integraciji v klinično prakso. Rezultati: Nano-CT se je izkazal kot zelo uporabna tehnika v različnih vejah medicine, vključno s kardiologijo, vaskularno medicino, nevrologijo, pulmologijo, onkologijo in zobozdravstvom. Omogoča edinstven vpogled v arhitekturo tkiv, celične podrobnosti in patološke procese, kar bistveno izboljšuje razumevanje bolezni in podpira napredek v diagnostiki, načrtovanju zdravljenja ter novih terapevtskih strategijah. Zaključki: Kljub izjemnemu potencialu na področju biomedicinskih raziskav je klinična uporaba nano-CT še vedno soočena z več izzivi, kot so omejitve v hitrosti slikanja, kontrastu mehkih tkiv, sevalni obremenitvi in velikosti vzorcev. Nadaljnje tehnološke inovacije, validacija s kliničnimi študijami ter razvoj multimodalnih slikovnih pristopov so nujni za uspešno integracijo nano-CT v rutinsko medicinsko diagnostiko in personalizirano medicino.
Avtorske pravice (c) 2025 Jernej Vajda, Marko Milojević, Uroš Maver, Boštjan Vihar (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Management and treatment of children with chronic kidney disease
Kronična ledvična bolezen (KLB) je definirana kot motnja ledvične funkcije ali strukture, ki je prisotna več kot tri mesece, in ima pomemben vpliv na zdravje s tveganjem za postopno izgubo ledvične funkcije. Pred kratkim so bila objavljena nova priporočila o obravnavi bolnikov s KLB. Osnovna obravnava otrok s KLB vključuje spodbujanje zdravega življenjskega sloga, preprečevanje napredovanja KLB, zdravljenje zapletov KLB ter pripravo bolnika in njegove družine na nadomestno ledvično zdravljenje, ko je potrebno. Vzdrževanje zdravega življenjskega sloga vključuje natančno spremljanje ledvične funkcije in morebitnih zapletov, spremljanje rasti, prehrane, nevrološkega razvoja in krvnega tlaka. V okviru preprečevanja napredovanja KLB je pomembno zdravljenje osnovne bolezni, če je mogoče, ter preprečevanje nadaljnje akutne poškodbe ledvic. Dobro urejen krvni tlak in kontrola proteinurije dokazano upočasnjujeta napredovanje ledvične bolezni pri otrocih in sta zato življenjskega pomena. KLB pomembno vpliva na kakovost življenja otroka in njegove družine. Celostna obravnava otroka vključuje obravnavo v multidisciplinarnem timu, ki deluje proaktivno.
Avtorske pravice (c) 2025 Mirjam Močnik, Nataša Marčun Varda (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Early postoperative outcomes in a retrospective comparison between Lichtenstein repair method and Rutkow-Robbins repair method for inguinal hernia repair
Namen: Namen te retrospektivne študije je bil raziskati razlike v pooper­ativnih izidih pri bolnikih z dimeljsko kilo, zdravljenih z Lichtensteinovo ali Rutkow-Robbinsovo hernioplastiko. Metode: Retrospektivno je bilo analiziranih 90 moških bolnikov, operiranih po bodisi Lichtensteinovi bodisi Rutkow-Robbinsovi metodi. Opazovane spremenljivke so bile po­operativni zapleti, in sicer zastajanje urina, zgodnja in pozna pooperativna krvavitev, bolečina in uporaba analge­tikov, okužba rane in mrežice, skrotal­ni hematom in atrofija testisa, čas do mobilizacije bolnika ter ponovitev kile. Rezultati: Med skupinama, operir­anima po ali Lichtensteinovi ali Rut­kow-Robbinsovi metodi, statistično značilnih razlik v pojavnosti sprem­ljanih pooperativnih zapletov ni bilo ugotovljenih (p > 0,005). Zaključek: Ta študija je pokazala, da med skupinama, operiranima po Lichtensteinovi metodi in Rutkow-Robbinsovi metodi, v pooperativnih izidih statistično značilnih razlik ni.
Avtorske pravice (c) 2025 Nuhi Arslani (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Management of newborns with congenital heart defects in Northeast Slovenia: a single-center retrospective study
Namen: Primerjati epidemiološke in klinične lastnosti med bolniki s kritičnimi in nekritičnimi prirojenimi srčnimi napakami (PSN), ob tem pa primerjati še stopnjo prepoznave PSN, čas ukrepanja in izide zdravljenja z obstoječimi podatki iz literature. Metode: Izvedli smo retrospektivno opazovalno raziskavo novorojenčkov s PSN, ki so se rodili v porodnišnici Univerzitetnega kliničnega centra Maribor od leta 2018 do konca leta 2022, kar je skupno 353 bolnikov. Podatki so bili zbrani iz podatkovne zbirke zdravstvene obravnave bolnikov Univerzitetnega kliničnega centra Maribor in iz osebnih kartotek bolnikov. Primerjali smo lastnosti mater in otrok med skupino kritičnih in nekritičnih PSN ter čas prepoznave PSN, vrsto zdravljenja in izide zdravljenja glede na podatke iz literature. Rezultati: Skupna incidenca kritičnih PSN je bila 1,75/1.000 živorojenih otrok in incidenca pomembnih PSN 4,4/1.000 živorojenih otrok. Genetske nepravilnosti so bile najdene pri 21,4 % (n = 3) otrok s kritičnimi PSN. Kritične PSN so bile prepoznane pred odpustom iz porodnišnice v 85,7 % (n = 12), po odpustu iz porodnišnice pa v 14,3 % (n = 2). Vse kritične PSN so bile prepoznane na podlagi klinične slike in potrjene z ultrazvokom srca, nobena kritična PSN ni bila prepoznana na podlagi presejalnega testa s pulzno oksimetrijo. 27,5 % (n = 97) nosečnic, ki so rodile otroka s PSN, je imelo nosečnostno sladkorno bolezen. Zaključek: Obravnava novorojenčkov s PSN zahteva ustrezno izobražen multidisciplinarni zdravstveni tim, saj zgodnja prepoznava zmanjšuje obolevnost in umrljivost otrok s PSN. Večina PSN je prepoznanih na podlagi klinične slike in potrjenih z ultrazvokom srca. Stopnja prepoznave PSN je zadovoljiva, kljub temu pa še vedno nekaj novorojenčkov s kritičnimi PSN ob odpustu iz porodnišnice ostane neprepoznanih. Delež neprepoznanih kritičnih PSN bi se lahko še povečal, v kolikor se bo nadaljeval trend zgodnjega odpusta novorojenčkov iz porodnišnice.
Avtorske pravice (c) 2025 Teja Senekovič Kojc, Tjaša Barbič, Mirjana Miksić✝ (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Validation of the Slovenian version of the Patient-Practitioner Orientation Scale – PPOS
Namen: Koncept zdravstvene oskrbe, ki pacienta postavlja v središče, se je razvil v zadnjih desetletjih. Nov pristop, imenovan oskrba, usmerjen na pacienta, poudarja pomen razumevanja in upoštevanja individualnih potreb, vrednot in želja pacienta ter spodbuja aktivno sodelovanje med pacientom in zdravstvenimi delavci na vseh ravneh. Ta pristop vključuje skrb za psihološke, socialne in duhovne potrebe pacientov. Za merjenje oskrbe, usmerjene na pacienta, je bilo razvitih več vprašalnikov, med katerimi je pogosto uporabljen Krupatov vprašalnik Patient-Practitioner Orientation Scale (PPOS). Metode: Raziskava validacije vprašalnika PPOS je bila izvedena v več fazah. Prevod PPOS lestvice je potekal v skladu s priporočili Svetovne zdravstvene organizacije in smernicami International Society for Pharmacoeconomics and Outcomes Research (ISPOR). Postopek je vključeval naslednje: prevod vprašalnika v slovenski jezik s strani dveh neodvisnih raziskovalcev, pregled in uskladitev prevodov s strani strokovnjakov, povratni prevod vprašalnika v angleščino in kulturološko preverjanje ustreznosti vprašalnika. Vprašalnik je bil poslan na e-naslove zdravnikov družinske medicine, ki so sodelovali v raziskavi. Sledila je eksploratorna faktorska analiza podatkov in preverjanje notranje skladnosti lestvice. Rezultati: Vprašalnik je izpolnilo 112 zdravnikov družinske medicine različnih starosti, delovnih okolij in velikosti ambulant. Kriteriju „v pacienta usmerjen“ sta zadostili v vprašalniku samo postavki 9 in 13. „Zmerna usmerjenost v pacienta“ se je pokazala v postavki 17. Vse ostale postavke so izpolnile kriterij „usmerjenosti v zdravnika“. Z eksploratorno faktorsko analizo so bili ugotovljeni štirje faktorji lestvice – za vsakega od teh je bila preverjena zanesljivost. Izračun Cronbach alpha je prikazal sprejemljivo notranjo skladnost za celotni vprašalnik (0,724), prav tako za faktor 1 (0,709) in faktor 2 (0,688), pri drugih dveh faktorjih pa nizko notranjo skladnost (faktor 3 = 0,437, faktor 4 = 0,437). Pri dveh je izračun Cronbach alpha prikazal sprejemljivo notranjo skladnost (faktor 1 = 0,709, faktor 2 = 0,688), pri drugih dveh pa nizko (faktor 3 = 0,437, faktor 4 = 0,437). Zaključek: Analiza rezultatov je pokazala pretežno usmerjenost v zdravnika. Validacijski postopek je pokazal, da slovenski prevod vprašalnika v trenutni obliki za uporabo ni primeren. Potrebne so nadaljnje prilagoditve in dodatna validacija, da bi bil vprašalnik ustrezno orodje za oceno oskrbe, usmerjene na pacienta, v slovenskem okolju.
Patient-Practitioner Orientation Scale (PPOS)
Avtorske pravice (c) 2025 Ksenija Tušek Bunc (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Catheter-directed thrombolytic therapy for lowerextremity deep vein thrombosis: a case report
Globoka venska tromboza spodnjih okončin je pogost razlog za obravnavo bolnika v urgentni ambulanti. Kljub temu so napredovale oblike globoke venske tromboze redke (npr. phlegmasia cerulea dolens). Lokalna katetrska tromboliza velja za terapijo izbora pri zdravljenju napredovalih oblik globoke venske tromboze, kot je phlegmasia cerulea dolens. V članku bomo predstavili prvi primer tovrstnega zdravljenja v Univerzitetnem kliničnem centru Maribor (UKC Maribor).
globoka venska tromboza; lokalna usmerjena tromboliza; perkutano interventno zdravljenje; phlegmasia cerulea dolens
Avtorske pravice (c) 2022 Aja Pajnik Snoj, Andrej Markota https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Modern technologies enable treatment planning and the fabrication of clear aligners for the correction of misaligned teeth
Namen: Namen prispevka je predstaviti možnost poravnave zob z estetskimi prozornimi opornicami, ki jo omogoča tehnologija, v celoti izvedena v Sloveniji. Poročilo o primeru: 34-letni pacient je obiskal specialistično ambulanto zaradi nepravilnega položaja zob v spodnji čeljustnici. Cilj zdravljenja je bil poravnati zobe v spodnjem zobnem loku z uporabo prozornih opornic, izdelanih v Sloveniji. Postopek smo začeli s kakovostnim odtisom za delovni model. Delovni model smo skenirali in tako v računalniku ustvarili 3D različico pacientovih zobnih lokov in griza. S pomočjo programske opreme smo izdelali 3D navidezni model in na njem zobe premaknili v želen (optimalen) položaj, ki naj bi ga dosegli z opornicami. Opornice smo izdelali iz termoplastičnega materiala (poliuretan) s termo-formiranjem, in sicer s pomočjo modela, izdelanega z laserskim sintranjem. Pacient je prejel navodila o 22-urni dnevni nošnji, vsako opornico zamenja po 2 tednih. Obravnava je trajala 6 mesecev. Ob koncu zdravljenja je bil nameščen fiksni retencijski lok za stabilizacijo in preprečitev recidiva. Pacient je z rezultatom bil zelo zadovoljen. Dve leti po zaključenem zdravljenju stanje ostaja nespremenjeno in stabilno. Zaključek: Zdravljenje s prozornimi opornicami je v primerjavi s klasičnimi fiksnimi aparati snemljiva tehnika, ki zagotavlja boljšo estetiko, večje udobje, omogoča boljše vzdrževanje higiene.
prozorne opornice, poravnava zob, digitalizacija, dodajalna tehnologija
Avtorske pravice (c) 2022 Anita Fekonja, Nejc Rošer, Igor Drstvenšek https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Hemorrhagic stroke in children: A case report
Namen: Namen prispevka je predstaviti klinični primer hemoragične kapi pri otroku. Prikaz primera: V kliničnem primeru predstavljamo 13-letnega otroka s hemoragično kapjo, ki je bila posledica spontane krvavitve iz prirojene arteriovenske malformacije možganskih žil. Zaključek: Čeprav je možganska kap redka bolezen pri otrocih, je pomemben vzrok za težke okvare in smrt otrok. Natančen, kliničen nevrološki pregled ter slikovna diagnostika so ključni pri prepoznavanju in zdravljenju arteriovenskih malformacij. Te so najpomembnejši vzrok za hemoragično kap pri otrocih, ki lahko ogrozijo otrokovo življenje.
hemoragična kap, arteriovenska malformacija, zdravljenje
Avtorske pravice (c) 2022 Tanja Dukić Vuković, Mirjana Miksić, Tomaž Šeruga, Janez Ravnik https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Systemic risk factors in patients younger than 50 years with retinal vein occlusionsl
Namen: Predstaviti dejavnike tveganja pri bolnikih, mlajših od 50 let, z zaporo mrežnične vene (RVO). Metode: Opravljena je bila retrospektivna analiza medicinske dokumentacije bolnikov z zaporo mrežnične vene od januarja 2015 do decembra 2020. Bolniki so bili mlajši od 50 let. Preučili smo podatke o sistemskih in očesnih obolenjih, zdravilih, trombofiliji ali hiperviskoznem sindromu in vaskulitisih. Vsi bolniki so imeli opravljen očesni in sistemski pregled, vključno z določitvijo testov trombofilije. Rezultati: V raziskavo je bilo zajetih 20 bolnikov (22 oči), od tega je bilo 15 moških (71 %) in 6 žensk (29 %). Povprečna starost bolnikov je bila 42 let. Pri 12 očeh (60 %) je bila ugotovljena zapora centralne mrežnične vene (CRVO), pri 10 očeh (40 %) pa zapora veje mrežnične vene (BRVO). Dva bolnika sta imela obojestransko BRVO. Arterijska hipertenzija je bila ugotovljena pri 8 bolnikih (38 %), sladkorna bolezen pri 2 bolnikih (9,5 %) in dislipidemija pri 11 bolnikih (52 %). Pri eni bolnici (5 %) je bila ugotovljena mutacija faktorja V Leiden. Pri 2 bolnikih z RVO sta bili diagnosticirani Behcetova (5 %) in Ealesova bolezen (5 %). 2 bolnika (10 %) sta imela pridružen pigmentni glavkom. Več dejavnikov tveganja je bilo prisotnih pri 10 bolnikih (48 %), medtem ko 4 bolniki niso imeli dejavnika tveganja (19 %). Zaključek: Najpogostejši dejavnik tveganja v naši raziskavi je bila dislipidemija. Trombofilija je bila ugotovljena le pri eni bolnici s CRVO. Pri mlajših bolnikih z RVO je pomembno pozorno preučiti dejavnike tveganja.
zapora mrežnične vene, dejavnik tveganja, dislipidemija, trombofilija
Avtorske pravice (c) 2022 Katja Kuhta, Katarina Petelin, Matejka Masten, Nina Košič Knez, Dušica Pahor https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Achievements in surgical treatment for colorectal liver metastases from 2000 until 2020
Namen: Rak debelega črevesa in danke (RDČD) je v svetovnem merilu tretja najpogostejša maligna bolezen in najpogosteje zaseva v jetra. Namen raziskave je predstaviti možnosti kirurškega zdravljenja jetrnih zasevkov in rezultate zdravljenja. Metode: Opravili smo retrospektivni pregled prospektivno vodene datoteke resekcij jetrnih zasevkov RDČD na Kliničnem oddelku za abdominalno in splošno kirurgijo Univerzitetnega kliničnega centra Maribor. Raziskava temelji na principu pristopa k zdravljenju z namenom ozdravitve. Analizirali smo število posegov, ponovne posege, zaplete in preživetje. Rezultati: Od januarja 2000 do decembra 2020 je bilo izvedenih 631 kirurških posegov zaradi jetrnih zasevkov RDČD. 352 (74,4 %) bolnikov je bolnikov več kot enega. Resekcij jeter je bilo 541 (85,7 %), in sicer 389 manjših in 152 velikih resekcij. Radiofrekvenčno ablacijo smo opravili v 61 (9,7 %) in eksploracijo v 29 (4,6 %) primerih. Ponovnih posegov je bilo 138 (21,9 %). Hudi zapleti (stopnja ≥ 3a po klasifikaciji Clavien-Dindo) so se pojavili po 84 (13,3 %) posegih. 90-dnevna pooperativna smrtnost je znašala 3,8 %. Mediano preživetje pri seštevku 0 v Clinical Risk Score je 69 mesecev; 5- in 10-letni preživetji sta 57-% oziroma 38-%. Zaključek: Kirurška odstranitev jetrnih zasevkov v celoti in ugodni prognostični dejavniki omogočajo dolgoročno preživetje bolnikov z jetrnimi zasevki RDČD.
rak debelega črevesa in danke, jetrni zasevki, hepatektomija, preživetje
Avtorske pravice (c) 2022 Irena Plahuta, Tomislav Magdalenić, Špela Turk, Stojan Potrč, Arpad Ivanecz https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Effects of differential time and difficulty weighting on the improvement of OSCE quality metrics
Namen: Objektivni strukturirani klinični izpit (OSKI) je postal vodilna metoda za ocenjevanje izvedbe kliničnih veščin. Njegova pogosta težava je neskladje med oceno na ocenjevalnem obrazcu in splošno oceno ocenjevalca. V preteklosti neskladij niso uspešno reševali z obteževanjem posameznih korakov. Sistematičnega diferencialnega obteževanja, ki podeljuje točke glede na izračun časovnih in težavnostnih uteži, še niso raziskali. Namen študije je bil: a) tvoriti formule za izračun težavnostnih in časovnih uteži, b) tvoriti eksperimentalni obrazec z upoštevanjem izračunanih uteži in c) oceniti uspešnost metode pri izboljšanju kazalnikov kakovosti OSKI. Metode: Najprej smo tvorili formule za izračun časovnih in težavnostih uteži posameznih korakov. Nato smo s pomočjo uteži obtežili posamezni korak v eksperimentalnem obrazcu. Kontrolni obrazec so neodvisno od raziskave obtežili klinični mentorji. Uspešnost obrazcev smo preverili med rednim izpitom OSKI za študente 3. letnika. Študente (n = 55) je z obema ocenjevalnima obrazcema in splošnim obrazcem ocenilo deset ocenjevalcev. Rezultate smo analizirali s t-testom za odvisna vzorca, enostavno linearno regresijo in psihometričnim testiranjem. Rezultati: V primerjavi s kontrolnim obrazcem smo na eksperimentalnem obrazcu ugotovili višjo povezavo med oceno na ocenjevalnem obrazcu in splošno oceno (r = 0,622, p < 0,001 vs. r = 0,496, p < 0,001) in pomembno nižje rezultate (p < 0,001). Zaključek: Ugotovili smo, da diferencialno obteževanje korakov s časovnimi in težavnostnimi utežmi lahko izboljša kazalnike kakovosti OSKI in zmanjša neskladje med oceno na ocenjevalnem obrazcu in splošno oceno.
OSKI, klinične veščine, ocenjevanje vrstnikov, merjenje kakovosti, obteževanje, osamelci
Avtorske pravice (c) 2022 Matic Mihevc, Klara Masnik, Tadej Petreski, Nejc Pulko, Sebastjan Bevc https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Clinical manifestaions of renal disease in patients with tuberous sclerosis complex at University Medical Centre Maribor
Namen: Tuberozna skleroza je avtosomno dominantni nevrokutani sindrom, ki prizadene približno 1/6.000–10.000 ljudi. Klinična slika se s starostjo spreminja, saj so pri različnih starostih prisotni različni klinični znaki. Ledvična prizadetost je prisotna pri 48–80 %, in sicer v obliki angiomiolipomov, ledvičnih cist ali ledvičnega karcinoma. Namen naše raziskave je bil pregled kliničnih manifestacij pri bolnikih s tuberozno sklerozo, obravnavanih znotraj Univerzitetnega kliničnega centra (UKC) Maribor v zadnjih desetih letih, in opredelitev števila tistih, ki imajo ledvično prizadetost. Metode: Pregledali smo kartoteke bolnikov, ki so vodeni v UKC Maribor z diagnozo tuberozna skleroza (MKB– Q85.1). Iz medicinskih zapisov smo razbrali njihove antropometrične meritve, starost ob diagnozi, laboratorijske izvide, slikovne preiskave in morebitne rezultate genetskega testiranja ter trenutni režim zdravljenja. Rezultati: V naši kohorti je 13 bolnikov s tuberozno sklerozo, starih od 7 do 71 let, mediana starost je 16 let, povprečje 25,2 (14,6; 35,9). 92 % (12) ima kožno simptomatiko, ledvična prizadetost je prisotna pri 60 % naših bolnikov. 46 % ima angiomiolipome, 23 % ledvične ciste. Pomembnejše prizadetosti ledvične funkcije nimajo. Sistemsko terapijo z everolimusom prejemata dva bolnika, dva imata predpisan topični everolimus za kožne lezije. Genetsko testiranje je bilo opravljeno pri 7 bolnikih, pri 5 je bilo pozitivno. Zaključek: Rezultati potrjujejo pogosto prizadetost ledvic pri bolnikih s tuberozno sklerozo v naši kohorti, primerljivo z literaturo. Ker je kohorta sestavljena predvsem iz pediatričnih bolnikov, je ledvična funkcija dobra, zdravljenje pa redko nujno. Redno spremljanje in multidisciplinarna obravnava sta ključna za dolgoročno blaginjo bolnikov.
tuberozna skleroza, ledvice, angiomiolipomi, ciste ledvic
Avtorske pravice (c) 2022 Sonja Golob Jančič, Peter Gradišnik, Andreja Osterc Koprivšek, Albin Gačnik, Nataša Marčun Varda https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Risk factors for surgical site infection following craniotomy: a 10-year retrospective cohort study
Namen: Kraniotomija je osnovni nevrokirurški pristop, ki je povezan z zapleti, med katere spada okužba kirurške rane, za pojav katere so dejavniki tveganja še vedno nepopolno definirani. Namen raziskave je bil prepoznati dejavnike tveganja za pojav okužbe kirurške rane pri odraslih bolnikih, operiranih na Oddelku za nevrokirurgijo Univerzitetnega kliničnega centra v Mariboru. Metode: Izvedli smo retrospektivno kohortno študijo, v kateri smo analizirali podatke za obdobje od januarja 2009 do avgusta 2019. Primerjali smo podatke bolnikov, ki so razvili okužbo kirurške rane, s podatki tistih, ki okužbe niso razvili. 66 bolnikov je razvilo okužbo kirurške rane, v kontrolno skupino smo naključno uvrstili 70 bolnikov brez omenjene rane. V raziskavo smo vključili le bolnike, ki so po opravljeni elektivni kraniotomiji potrebovali kirurško zdravljenje okužene kirurške rane. Rezultati: Med 1192 bolniki, ki so v opazovanem obdobju imeli opravljeno kraniotomijo, je 66 (5,5 %) bolnikov razvilo okužbo kirurške rane. Najpogosteje je prišlo do razvoja osteomielitisa (66,7 %) in epiduralnega abscesa (63,6 %), najpogosteje izoliran povzročitelj pa je bil Propionibacterium acnes (54,5 %). V raziskavi so se kot dejavniki, povezani s pojavom okužbe kirurške rane, izkazali uporaba izdelka Surgicel® (p = 0,0019, Fisherjev natančni test), duralni nadomestki (p = 0,0028, Fisherjev natančni test), samolepilna dura (p = 0,0274, Fisherjev natančni test), zapiranje kože s šivi (p = 0,0001, Fisherjev natančni test), opravljena frontalna kraniotomija (p = 0,0328, Fisherjev natančni test) in pooperativno predpisovanje glukokortikoidov (p = 0,04, Fisherjev natančni test). Zaključek: Z našo študijo smo prepoznali določene dejavnike tveganja, povezane s pojavi okužbe kirurške rane, ki jih lahko odpravimo in tako znižamo pojavnost tovrstnega operativnega zapleta oz. zaplet hitreje prepoznamo.
kraniotomija, dejavniki tveganja,okužba kirurške rane
Avtorske pravice (c) 2022 Hojka Rowbottom, Borut Hribernik, Janez Ravnik https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Ob zaključku študija medicine smo zaprisegli, da bomo spoštovali Hipokratovo prisego. To se do danes ni spremenilo. Tudi novi rodovi mladih zdravnikov zaprisežejo k spoštovanju njenih pravil. Ne vem, ali se zavedamo, da je vsebina Hipokratove prisege izjemno pomembna za vse zdravnike, saj določa in opredeljuje zdravniško poslanstvo. Hipokratova prisega je naš način življenja, razmišljanja in delovanja in zato vredna vsega spoštovanja. Sodobna medicina, ki je vedno bolj razčlovečena in profitno usmerjena, nas ne sme speljati na napačno pot. Tudi ne takrat, kadar bi zaradi morda dobre misli – v želji pomagati umirajočim – preslišali eno najvažnejših misli v Hipokratovi prisegi. To je, »da ne bom nikoli nikomur – tudi ko bi me prosil – zapisal smrtne droge ali ga z nasvetom napeljeval na tako misel«…. Ne vem, ali se zavedamo, kaj nam ta prisega zapoveduje, v kaj nas usmerja, vodi in nam olajša odločitve, ko nas morebitne skušnjave v vsakdanjem življenju vodijo na drugo, napačno pot. Koliko resnice je v tej prisegi, koliko misli, življenjskih usmeritev, ki izpolnijo poslanstvo vsakega zdravnika.
Avtorske pravice (c) 2022 Dušica Pahor https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Health-related quality of life in Slovenian pediatric and young adult patients with rare kidney diseases
Namen: Pacienti z redkimi boleznimi ledvic potrebujejo posebno zdravstveno obravnavo in neredko doživljenjsko zdravljenje. Pomemben aspekt je njihova kakovost življenja, na katero vplivajo številni dejavniki. V tej presečni študiji smo nameravali oceniti kakovost življenja otrok in mladih odraslih z redkimi ledvičnimi boleznimi, da bi lahko izboljšali njihovo oskrbo. Članek izhaja iz naše raziskovalne naloge »Kvaliteta življenja otrok z redkimi boleznimi ledvic in njihovo zdravljenje«, ki je 6. 12. 2024 prejela Dekanovo priznanje za študente. Metode: Študija je potekala pod vodstvom Klinike za pediatrijo Univerzitetnega kliničnega centra (UKC) Maribor in je vključila 2–25-letne bolnike z redkimi boleznimi ledvic iz registra ERKReg (angl. European Rare Kidney Disease Registry). Udeleženci oziroma njihovi starši so izpolnili standardiziran vprašalnik o kvaliteti življenja otrok (angl. PedsQL). Analizirali smo 69 vprašalnikov otrok in 58 vprašalnikov staršev. Rezultati so predstavljeni z deskriptivnimi metodami. Za določitev razlik v funkcioniranju med starostnimi skupinami smo uporabili Kruskal-Wallisov test in Dunnov post-hoc test z Bonferronijevo korekcijo. Odgovore staršev in otrok smo primerjali s pomočjo t-testa za parne vzorce. Rezultati: Otroci so skupno kakovost življenja ocenili z mediano 82,5 (IQR = 17,45), njihovi starši pa s 83,91 (IQR = 17,85), tj. od skupno 100 možnih točk. Mladostniki bolje funkcionirajo na socialnem področju kot mlajši otroci (H = 11,335; p = 0,023). Odgovori staršev se ujemajo z odgovori otrok na fizičnem (t = -0,354; p = 0,725), čustvenem (t = -0,574; p = 0,569), socialnem (t = 0,061; p = 0,951), šolskem (t = -0,271; p = 0,787) in skupnem področju (t = -0,765; p = 0,448). Zaključek: Udeleženci imajo dobro splošno kakovost življenja, kar poudarja pomen dosedanje in prihodnje multidisciplinarne oskrbe ter nadaljnjih intervencij za preprečevanje morebitnega poslabšanja.
Avtorske pravice (c) 2025 Nina Trstenjak, Nastja Zupanc, Nataša Marčun Varda (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Systemic food embolism in a case of atrio-esophageal fistula after alcohol ablation of the Marshall vein: A case report
Namen: Ablacijski poseg je pogosta metoda, ki se uporablja v zdravljenju simptomatskih pacientov s persistentno atrijsko fibrilacijo (AEF). Po tovrstnih posegih so opisani možni različni zapleti, najhujši med njimi je pojav atrio-ezofagealne fistule. Čeprav pride do AEF redko, je smrtnost tega zapleta visoka. Prepoznava AEF je težavna, zlasti med urgentno obravnavo zaradi nenadnega poslabšanja kliničnega stanja, saj je klinična slika AEF nespecifična in vključuje predvsem nenadno nastalo nevrološko simptomatiko zaradi zračne embolije ali embolije s hrano. Predstavitev primera Pri 46-letni ženski z anamnezo deset let trajajoče AEF je bila opravljena etanolna ablacija Marshalove vene in elektrokonverzija. Približno mesec dni po posegu je bila pacientka najdena nezavestna, in to z znaki desnostranske hemipareze. CT angiografija je pokazala okluzijo leve srednje cerebralne arterije brez jasno demarkiranih ishemičnih sprememb možganovine. Med trombektomijo je pričela pacientka nenadno bruhati kri, po opravljeni urgentni enzofagogastroskopiji je bila takoj prepeljana v operacijsko dvorano zaradi suma na rupturo požiralnika. Umrla je na operativni mizi. Obdukcija je potrdila diagnozo AEF z obsežno gastrointestinalno krvavitvijo in posledicami embolije s hrano. Predstavitev primera smo pripravili z namenom, da izboljšamo prepoznavanje klinične slike AEF po posegu etanolne ablacije za zdravljenje AF. Svetujemo aktivno spremljanje pacientov po tovrstnih posegih in pogostejše kontrolne preglede.
embolija s hrano, atrio-ezofagealna fistula, alkoholna ablacija, atrijska fibrilacija, opis primera
Avtorske pravice (c) 2024 Živa Ledinek, Marko Hojnik (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Patient Blood Management: Where Are We Now and What Should We Do?
Program »Skrb za bolnikovo kri« (angl. Patient Blood Management, PBM) temelji na interdisciplinarnem pristopu, osredotočenem na pacienta in je zasnovan kot niz ukrepov, ki temeljijo na treh stebrih: 1. celovito obvladovanje anemije; 2. zmanjšanje izgube krvi in optimizacija koagulacije perioperativno; 3. izkoristek in optimizacija bolnikove specifične fiziološke tolerance anemije. Zaradi učinkovitosti in varnosti tega pristopa ter dejstva, da zaradi anemije trpi več kot 30 % celotnega svetovnega prebivalstva, kar uničujoče vpliva na zdravje in gospodarstvo, je Svetovna zdravstvena organizacija leta 2021 izdala priporočilo o nujnosti uvedbe PBM programa. Stopnja izvajanja programa PBM se po evropskih državah razlikuje. Usmerjevalni odbor PBM programa za države Srednje in Vzhodne Evrope je letos dosegel soglasje v skladu s trenutnimi smernicami, ki naj bi zagotovilo minimalne bolnišnične standarde izvajanja PBM v teh državah. Prispevek definira trenutno stanje programa PBM in možnosti za perioperativno izvajanje glede na tri stebre PBM v UKC Maribor, kot drugi največji bolnišnici v Republiki Sloveniji skozi perspektivo anesteziologa in kliničnega farmakologa. Njegov namen je obvestiti bralce, zakaj je izvajanje PBM ključnega pomena, skupaj z dvigovanjem zavesti o nujnem ukrepanju zdravstvenih delavcev in oblasti v dobro naših bolnikov.
anemija pred posegom, transfuzija, izguba krvi, optimizacija koagulacije, pomanjkanje železa
Avtorske pravice (c) 2024 Miodrag Žunić (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Chitosan nanoparticles as potential antimicrobial coating
Namen: Namen študije je bil ugotoviti protimikrobno učinkovitost hitozanskih nanodelcev v primerjavi s hitozansko raztopino in sled temu njihovo učinkovito rabo na medicinskih tekstilnih materialih. Metode: Pripravljena je bila disperzija nanodelcev z različnim masnim deležem hitozana. Na osnovi rezultatov analiz določitve naboja in velikosti delcev, spremembe površinskega naboja (zeta potencial), prostih aminskih skupin (polielektrolitska titracija), morfologije in protimikrobnosti je bil najbolj optimalen sistem hitozanskih nanodelcev uporabljen za nanos na tekstilni material. Učinek nanosa disperzije nanodelcev v primerjavi z nanosom hitozanske raztopine je bil preverjen s testom protimikrobnosti ASTM E2149-01 z rabo Gram-pozitivne (Staphylococcus aureus) in Gram-negativne (Escherichia coli) bakterije ter glive (Candida albicans). Rezultati: Bolj učinkovit nanos hitozana je bil zaznan pri rabi nanodelcev zaradi njihove večje specifične površine in posledično dostopnosti hitozana, nanesenega tako na notranji kot zunanji strani funkcionaliziranega materiala. Sled temu se je nanos hitozanskih nanodelcev izkazal kot učinkovita protimikrobna zaščita napram vsem trem testiranim mikroorganizmom. Zaključki: Hitozanski nanos v obliki nanodelcev v primerjavi z raztopino nudi bolj uspešno protimikrobno zaščito in tako funkcionalizirani materiali ponazarjajo perspektivno uporabo na področju medicinskih tekstilnih izdelkov.
hitozan, nanodelci, protimikrobna aktivnost, premazi, medicinski tekstilni materiali
Avtorske pravice (c) 2024 Zdenka Peršin Fratnik, Uroš Maver, Metod Kolar, Olivera Šauperl, Lidija Fras Zemljič, Boštjan Vihar (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Molecular tissue markers integrated: A mathematical model approach to evaluating and predicting prostate cancer using molecular tissue markers
Namen: Standardni kriteriji za diagnozo raka prostate mnogokrat niso zadostni, da bi predvideli potek in izhod te pogoste bolezni. Vrednotenje molekularnih tkivnih označevalcev, še posebej tistih, ki označujejo apoptozo in proliferacijo, integrirani v matematični model, lahko pridonese k boljšemu razumevanju razvoja in patogeneze te bolezni; nadalje tudi k izboru oz. določitvi adekvatne terapije in bi odprlo tudi nove perspektive v iskanju novih terapij. Material in metode: Parafinske tkivne rezine vzorcev prostatektomije smo imunohistokemično pobarvali po protokolih za p54, bcl-2 in CD105. Razvili smo matematični model, ki vključuje vrednosti tkivnih označevalcev glede na njihove apoptotično/proliferativne značilnosti. Rezultate izražanja tkivnih označevalcev v matematičnem modelu smo korelirali s kliničnimi podatki bolnikov. Rezultati: V študiji se izkazuje oz. ugotavlja, da vrednosti tkivnih označevalcev bolje korelirajo s kliničnimi podatki, kadar jih uporabimo v matematični formuli, kot pa če jih uporabimo neodvisno.
matematični model, rak prostate, tkivni označevalec, p53, bcl-2, CD105
Avtorske pravice (c) 2024 Mihael Munda (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Perception of patient-centered care in three fertility clinics: influence of domestic or cross-border treatment and reimbursement policy
Uvod: Namen te študije je bil oceniti izkušnje bolnikov z oskrbo, osredotočeno na bolnika (PCC), na treh klinikah za zdravljenje neplodnosti glede na kritje stroškov zdravljenja in kraj, kjer so bili zdravljeni. Metode: Pari, ki so se zdravili z oploditvijo z biomedicinsko pomočjo (OBMP), so bili razdeljeni v tri skupine: (I) slovenski pacienti v zavarovalniškem programu, (II) tujci s samoplačniškim zdravljenjem v kliniki v tujini in (III) tujci s samoplačniškim zdravljenjem v kliniki v Mariboru. Izvirni vprašalnik Radboud University Patient Centredness Questionnaire on Infertility Treatment (PCQ-Infertility), preveden v jezike bolnikov, je bil posredovan 400 parom, izpolnilo ga je 78 % parov. Za vsako od treh skupin bolnikov so izračunani povprečni rezultati za področja in kazalnike na pacienta osredotočene obravnave (PCC). Ti podatki so nato uporabljeni pri analizi razlik v ocenah. Rezultati: Na splošno je ocena v zvezi s kompetencami osebja pokazala najvišjo točkovno vrzel v rezultatih (SDG) v skupini čezmejnih samoplačniških pacientov, medtem ko je imela najnižjo oceno domena organizacije zdravstvene oskrbe v skupini domačih pacientov iz zavarovalniškega programa. V celotni raziskavi je kazalnik o informacijah o morebitnih stranskih učinkih predpisanih zdravil pokazal najnižjo točkovno vrzel kazalnika (SDG), medtem ko se je najvišja SDG nanašala na stalnega terapevta, ki je vodil postopek in je lahko pacient kadar koli v stiku z njim. Zaključek: Rezultati niso pokazali, da način financiranja zdravljenja z OBMP vpliva na izkušnje bolnikov s PCC. Čeprav je bila usposobljenost članov tima visoko ocenjena, domači pacienti iz zavarovalniškega programa OBMP še vedno nimajo več pozitivnih izkušenj s PCC, povezanih z organizacijo zdravljenja.
zdravljenje z oploditvijo z biomedicinsko pomočjo, čezmejni pacienti, izkušnje pacientov z zdravljenjem, na paciente osredotočena oskrba, kakovost oskrbe
Avtorske pravice (c) 2024 Veljko Vlaisavljević, Borut Kovačič (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Subtotal petrosectomy in cochlear implantation
Glavna indikacija za subtotalno petrozektomijo (SP) pri kohlearni implantaciji je kronično vnetje srednjega ušesa z ali brez holesteatoma. Ob kroničnem otitisu sta pomembni indikaciji še malformacije notranjega ušesa z možnostjo likvoreje in anatomske nepravilnosti. Cilj posega je eliminacija vnetja iz operativne votline in varna vstavitev elektrode v notranje uho. Poseg smo v zadnjih 13 letih opravili pri 15 bolnikih s povprečno dobo sledenja 61 mesecev. Pri vseh je šlo za polno vstavitev elektrode in pri vseh je bila operativna votlina zapolnjena z abdominalnim maščevjem. Revizijo operativne votline smo opravili pri treh bolnikih, ohranili napravo in vsi bolniki še vedno lahko uporabljajo kohlearni implant. Subtotalna petrozektomija je varen poseg, ki zahteva sledenje bolnikov vsaj deset let po operaciji. Za uspeh operacije je ključna natančna kirurška tehnika, s katero odstranimo bolezen, sluznico in epitel iz srednjega ušesa, popolno zaprtje zunanjega sluhovoda in prekritje implanta.
subtotalna petrozektomija, kohlearna implantacija, kronični otitis, gluhota, malformacije notranjega ušesa
Avtorske pravice (c) 2024 Janez Rebol (Author) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0